Š E F N A D Š E F O V I M A
Evo, film počinje, a ako već izgleda neobično,
ne odustajte, ovo je film za svakoga.
Lako vidite moj odraz (refleksiju), verujte mi,
ovaj film nije vredan mnogo promišljanja (refleksije).
Ovo je komedija, neškodljiva i bez pretenzija da podučava.
Čista razonoda. Zašto se ne šaliti na račun šatro-umetnosti?
Vidimo ovde jednog sujetnog, nezaposlenog glumca,
koji je, igrom slučaja, dobio posao. Izuzetan posao.
Zdravo, najzad se upoznajemo. Ja sam generalni direktor.
Dao sam g. Raunu punomočje da sklopi posao.
Dobar dan, ponovo... "po slobodnom izboru".
Kristofer? Lmaš tremu? - Nemam.
Da završimo ovo. Ugovor ima i klauzulu o tajnosti podataka.
Rekao si mi da nikad nisi pisao dramske tekstove?
Čudi me što nisi. Ovaj tekst je jezgrovit i žestok.
Pri tom govori mnogo više nego što kaže. - Stvarno?
Nadao sam se da če govoriti što manje.
Možda su kaznene mere drakonske, ali to je samo zakonska forma.
Najvažnije je da ovo držiš u tajnosti.
U tajnosti? - Ali ti si navikao na to.
Kada ubiješ nekoga na pozornici ne kažeš publici da samo glumiš.
Ne znam.
Ta izjava karakteriše mnoge od Gambinijevih anti-junaka.
Pravi sam čovek za ovo, Raune. - Odlično. Igraćeš šefa.
U maloj sam stisci,
jer pravi šef... nije dostupan.
A moramo odmah da reagujemo. Islanđani su nestrpljivi.
Završićeš ovo očas posla,
a zaradićeš poprilično.
Ionako sada nigde ne radiš. Potpiši ovde.
Ne radim jer biram posao.
Ovo nije nezakonito! - Ne marim ja za zakone.
Ja sam glumac. Lik je moj zakon. A scenario je moja sudnica.
Sudnica? Nadajmo se da ovo neće stiči do suda.
Odlično... Ovo je za tebe.
Šta ti je to ne čelu? - Čađ.
Uvek se oslanjam na Gambinija. Tako ne mogu da pogrešim.
"Ptica rugalica?" - Da?
A tek monolog o čišćenju odžaka iz "Grada bez odžaka".
Čuo si za to? - Čuo sam samo za "Pticu trkačicu".
"Putovao sam izdaleka, nevoljno, do ovog grada."
Generalni direktor ne može imati čađ na čelu.
Ono što lik nema govori o njemu mnogo više od onoga što on ima.
Pozorište počinje upravo tamo gde ono prestaje.
Činiš me nervoznim, Kristofere.
Hajde da ne komplikujemo stvari.
Odaću priznanje Gambiniju malim dodatkom mom liku.
Dobro! Nije ni bitno. Ionako češ biti šef samo nekoliko minuta.
Tu su i pauze... One su presudne za razumevanje teksta.
Mogao bi da ništa ni ne kaže.
Moraš da kažeš to što je tu napisano.
Inače nema smisla. Samo to što tu piše.
Zdravo, najzad se upoznajemo. Ja sam generalni direktor.
Najzad sam ga našao.
Ovo je Finur... - Finer, Finor...
"Zdravo, najzad se upoznajemo. Ja sam generalni direktor."
Zdravo, najzad se upoznajemo. Ja sam generalni direktor.
Da, oba gospodina su zaista generalni direktori.
Samo u različitim kompanijama.
"Zašto Danci toliko pričaju?"
"Nije čudo što se ova zemlja već 2 veka umno ne razvija".
"Lli blebeču nešto ili su do suza sentimentalni."
"A u preostalo vreme se samo kikoču."
"Zaboga, hajde da počnemo, g. Raune".
Dragi g. Generalni direktore...
a obračam se našem dragom generalnom direktoru...
Srečni smo što imamo direktora.
Hteo sam da kažem...
Naš predsednik je tražio da ne učestvuje u pregovorima.
Je li to tačno?
Najvažnija nam je cena.
A to smo već dogovorili.
Dao sam...
...g. Raunu...
...punomoćje...
...da sklopi...
...ovaj...
posao.
Izvinite, nisam razumeo najbolje.
Pauze su me zbunile.
Možete li to ponoviti malo brže?
Dao sam g. Raunu punomočje da sklopi ovaj posao.
Kada naš direktor odluči nešto ništa ga ne može pokolebati.
G. Direktore...
Svi ovi direktori! Možemo našeg da zovemo "danski direktor"?
Islandski ili danski... Isto je to!
400 finih godina pod Islandskom vlašču. - Bilo je obrnuto.
Nama to sigurno nije tako izgledalo.
Ne.
Vreme je da se vratim u Ameriku.
To što ću ja potpisati 12-og, ne pravi neku razliku.
"Prokleti Danci, nečete se izmigoljiti tako lako."
"Samo pričate u prazno, prokleti goniči robova".
"Srećom iz saga možemo izvući mudru pouku:"
"Ko sa lakejima posluje, džabe posluje."
Do viđenja. - Finur!
Insistiram da generalni direktor
bude prisutan 12-og. A ne njegov lakej.
"Moraće da ostane u zemlji te nedelje ili ništa od posla."
"Javiće vam se moj advokat."
Do viđenja, onda... - "po slobodnom izboru"
Zdravo. Najzad se upoznajemo. Ja sam generalni direktor.
Sranje! Nije trebalo da te vide.
Raširiče se priča očas posla. - Provalili su da nisam pravi.
Ali nisu imali vremena da kažu Finuru... - Nije to problem.
Izgledali su šokirani jer su mislili da si ti pravi direktor.
Pa, dobro sam ga odglumio.
Lako mi nisi dao dovoljno materijala.
Onda kada je izvođenje dovoljno dobro,
fizička sličnost uopšte nije bitna.
Fizička sličnost sa direktorom kojeg znaju 10 god. Je nebitna.
Nikada ga nisu ni videli.
Nikad ga nisu videli? - Ne.
Ne razumem. - Da samo nisam toliki slabić.
Svakoj kompaniji je potreban direktor. Samo ja nisam za to.
Nisam sebe video kao direktora.
Zato sam svima rekao da sam i ja samo jedan od zaposlenih.
A da je direktor zauzet svojim kompanijama u Americi.
Znam da je neobično i sumnjivo. Izmislio sam šefa, Kristofere.
Nije bilo problema dogod niko nije želeo da priča sa njim.
Onda se pojavio jebeni Islanđanin. Oni nikom ne veruju.
Neobično... Ali i za Gambinija su govorili da je neobičan.
Slušaj... Rekao sam da sam pravi čovek za ovo.
I jesam... Nisam bilo koji čovek. Ja sam glumac.
Upravo ti je to sada potrebno.
To je samo nedelju dana. Napraviču ugovor. - Nema potrebe.
To mi je hobi.
Ovaj dogovor je bitan za kompaniju. Najmanja nedoumica...
Obučen sam da prepoznam i trunku sumnje kod gledalaca.
Moračeš da upoznaš zaposlene. - Biti viđen je deo posla.
Potpisao si, zucneš li nešto, ubiću te! - Ne brini.
Hajdi? Pozovi ovamo šestoro najstarijih.
Hoću da upoznaš bitne ljude u firmi.
To je šestoro ljudi sa kojima sam započeo posao.
Najzad je ovde... Šef nad šefovima.
Izdvojio je nedelju dana da bi bio sa nama u Danskoj.
Sigurno zato što je duboko u sebi... Danac.
Možda oseča da je...
...možda ne baš napustio, više zapostavio našu poslovnicu.
Da, to je razumljivo.
Razumljivo je.
Da, sasvim razumljivo.
Dakle, imate o puno čemu da razgovarate.
Ja ću se sada povuči...
...hitro nazad u moju kancelariju.
Imate li neko pitanje?
Kako se zoveš?
Kako se zovem? - Da.
Uvek su te svi zvali samo "Šef nad šefovima".
Mada si nekim devojkama slao u imejlovima još neke podatke.
Dopustite da razjasnim da je to potpuno bila stvar slučaja,
to kome sam direktno pisao tokom ovih godina.
Nije bilo nikakvih ličnih preferencija.
Majku mu, čovek mora da bude oprezan.
Zove se Sven. - Sven E.
To stoji u imejlovima koje sam dobijala. Šta je E?
Nisam nikad napisao puno ime? Ni Raun nije ništa rekao?
Svih ovih 10 godina? Baš nikad?
To su dobre vesti. Zato što to znači...
da mogu da vam kažem da je moje ime, koje mi se vrlo sviđa,
i na koje sam ponosan...
Eker...
Ekersberg... Sven Ekersberg.
A kako da te zovem? - Gorm pita da li te može zvati Sven?
Gorm može da me zove kako god to želi.
Gorm čak može da me zove i Kristofer, ako to želi.
Zašto bi te zvao Kristofer?
Da, zašto bi to radio, zaboga? Zašto bi, pobogu, to radio?
Naravno da me možeš zvati Sven. - Dobro, Sven.
Hteo bih nešto da kažem.
Jesen je sparna u unutrašnjosti. - Gorm, nemoj.
Prokleto sparna! Samo sam hteo da to znaš.
Obično se jeseni pripisuje nekakva svežina.
Ne, Gorme!
Jesi li završio? A? - Sve je u redu.
Jesi li završio? - Da. Izvini, izvini.
Sve je u redu.
Prestani!
Ovo je bilo gadno.
Bojim se da češ morati da se izvineš.
Da se JA izvinem NjEMU?
Ne zaboravi, sutra imamo stručni sastanak.
Stručni sastanak?
Raune... Oni su svi potpuno ludi.
Moramo da razgovaramo. - Na neutralnom terenu! Zvaću te.
Dobro.
Ako se moj lik zove Sven, na primer,
voleo bih da to znam.
Samo bih voleo da budem upućen. - Naravno.
Imena uopšte nisu važna.
Gorm je sa sela. Ponekad ga uhvati ruralna depresija.
Ali je majstor za Bruker 5. - Šta je to, do đavola?
Naš glavni i najprodavaniji proizvod. Sa njim smo počeli.
Moj lik ne voli ciku, viku i tuču.
Ugrožen mi je lični prostor.
Moram insistirati na kontroli. Moraju biti potčinjeni.
Šestoro najstarijih će možda praviti malo nevolja.
Oni su kreativni deo kompanije.
Ne poznajem psihologiju glumaca, ali verujem da postoji sličnost.
Znači toliko je loše?
Dragi su mi. Lako su mi zadavali prilično problema.
Ne može biti toliko loše kao ono što sam doživeo u Slagelsu '92.
Lako sam uspeo da smirim ženski deo publike nakon predstave.
Nisam ni znao da Slagelse ima teatar. Bolje da ga nemaju.
Šta nije u redu? Šta ti je? - To je moj tužan pogled u daljinu.
Svakoga bi uplašio. - Da, delotvoran je.
Šestoro najstarijih su prgaviji nego što sam očekivao.
"Stručni sastanak" mi ne zvuči kao nešto dobro.
Reci mi šta ti radiš, da bih mogao da pokupim fore.
Informatika. - Informatika?
To je nemoguče razumeti. Nemam šanse.
Sreča je da si tako dobar glumac.
Sada si spreman. Potčini ih, preuzmi kontrolu.
Važi?
Bože...
Mora da je strašno svaki put kada kopir-mašina počne da radi.
Srečom, to nije tako često. Samo hiljadu puta dnevno.
Kakvo je vreme danas u unutrašnjosti?
Pretpostavičemo...
da je jednako vetrovito kao i drugde u zemlji.
Tražiš svoju kancelariju?
Nadam se da je kancelarija sigurnije mesto od hodnika.
Sigurnije? Kako to misliš?
Ovde me mogu nači. Pošto sam tako retko ovde.
Hoćeš da ih primiš? Rekla sam im da se strpe malo. Preneču im.
Hvala. - Jokumsen čeka napolju.
Ne znam kako je saznao da si ovde.
U pitanju je lista nedostataka DB7 zakrpe.
Bojim se da nije bolje volje od prošlog puta kada se žalio.
Da mu zakažem posle stručnog sastanka?
Lzvinite. Glumio je šefa dok šef nad šefovima nije bio ovde.
Uvek počinjemo sa idejama uprave.
Voleo bih da čujem nešto više o tim idejama.
Proučavao sam staru korporativnu filozofiju.
Pojedine tehničke i strateške mere su veoma nejasne.
Transakciona hijerarhija... Što da ne? Načelo 80:20. Brz razvoj.
To je samo manji deo neophodnih uslova,
koji omogućavaju definisanje informacione tehnologije.
Mani se tih jebenih uslova
i reci kako šef definiše transakcionu hijerarhiju?
A načelo 80:20? Možda nisam slušala pažljivo, ali šta je to?
"Brz razvoj" se može definisati na 7 ili 8 različitih načina.
Kako bi ti to definisao?
Definisati... U iskušenju sam da kažem "narediti".
Teško je odrediti granicu između definisanja i naređivnja.
A sve se svodi na pitanje da li šef želi da naređuje.
Ili na pitanje da li on uopšte zna šta radimo u ovoj kompaniji.
Pitanje je da li ti znaš šta radimo u ovoj kompaniji.
Naravno da znam. - Šta, onda?
Šta? - Šta radimo ovde?
Lzgleda da nemate spremnu prezentaciju. Šta mi radimo?
Različite stvari. U globalu? - Da, na primer.
Zdravo, svima. Imam jedno praktično obaveštenje.
Oh, Nale... deluješ utučeno. Dođi ovamo...
Hopala... i veliki zagrljaj.
Koje je to praktično obaveštenje, Raune?
Lzlet u Kulen je otkazan.
Ali ni prošle godine nismo išli na izlet.
Može neko meni kaže...
šta... to, to...?
Čuti, Spenseru. - Vežbaj.
Na žalost, odluka je došla odozgo.
Znam da izgleda kao ukidanje povlastica.
Ali sam siguran da postoji dobar razlog za to.
Ne ide se na put jer je tako rekao šef nad šefovima.
"Jer je tako rekao šef nad šefovima". Stalno to slušamo.
Što nas šestoro ne uzme svoja prava na Bruker 5 i ode?
Ne talasaj, Gorme. - Ali ovo nije fino prema nama.
Svima bi nam bilo mnogo bolje bez jebenog šefa nad šefovima.
Nemojmo kvariti raspoloženje. Moja greška. Ovaj sastanak
ne služi da bi raspravljali da li je šef tiranin ili nije.
Pustimo Svena da kaže nešto.
Svene? Hajde, Svene!
Obično dobijemo izveštaje o prodaji, ali ih još nema.
Možda nam možeš nešto reći o njima, ako si ih video.
Naravno da sam ih video. - Kako izgledaju?
Čisto sranje.
Sada se jasno vidi. Pravo sranje.
Đubre.
Svinjarija.
Moramo da preokrenemo stvari!
Lzveštaji moraju izgledati potpuno drugačije.
Sada se zna. - Dobro de, Mete...
Ali u tvojim imejlovima stoji da su izveštaji dobri?
Je li Mete rekla da su u redu?
Ono što mogu da kažem, Mete...
je da nisu dovoljno dobri.
Daleko od toga, Mete.
Sada sirota Mete ponovo plače. - U redu je, Mete.
To su samo brojevi.
Čekaju ispred. Ko će prvi? Lisa, Spenser ili Jokumsen?
Bilo ko osim Jokumsena. On ima pravo što se žali.
Lisa je iz kadrovske službe. - Naravno, zašto da ne?
Spenser želi nešto da kaže. - Mi čemo ne više...
Nećemo. - Nećemo...
Nećemo više prihvatiti okave...
Ovakve... - Uslove radne.
Bolje da ja kažem kada ti ne umeš.
Hteo je da kaže "uslove rada".
Uslovi rada su očajni. Kao i odnos pema zaposlenima.
Druge kompanije su susretljivije prema zaposlenima. Evo liste.
Možeš li da nas ostaviš nasamo, Hajdi?
I zatvori vrata.
Znači povezani ste sa nekim obaveštajnim krugovima.
Bio bih naivan kada bih pomislio
da je njihovo delovanje ograničeno.
Sa Državnom bezbednošću iza sebe,
tvoji zahtevi zaslužuju ozbiljno razmatranje. Samo ne širi dalje.
DB tj. KS.
Kadrovska služba. Predugo si bio u Americi.
Više se ni ne sečaš šta to znači. Proveri u rečniku.
Meni možeš da kažeš.
Otvori dušu.
Pričala sam sa ostalima. Mislimo da nisi uverljiv.
Tvoja ličnost te odaje.
Nisi onaj za koga se izdaješ.
Najbolje je da kažeš istinu.
Misliš da je to pametno u ovom trenutku?
Sigurna si? - Da.
Ne bi to bila velika promena. Lako te je pročitati.
Tvoje rečenice nisu uverljive.
To je loša gluma od početka do kraja.
"Moje rečenice nisu uverljive".
Preterali si! Ne zaboravimo "lošu glumu".
Pominje se svaki put kada neko pogodi publiku u slabu tačku.
Zar ne shvataju da je zadatak savremene komedije
da otkrije humor.
Katastrofu smo več doživeli. Šta ćemo dalje?
Svi hoće uverljivost i prirodnost. Dosta mi je toga!
Lmaš problema sa uverljivošću. - Ne, nemam.
Da, imaš. - Ne, nemam.
Ne znam puno toga o tebi, ali znam šta nisi.
Reci mi, onda, šta to nisam, jebo te ja!
Homoseksualac.
Homoseksualac? - Da.
Nije samo to što pokušavaš da učiniš da pomislim da si homić -
već što se pretvaraš da nemaš pojma o kompjuterima, upravi,
pa čak ni za skračenice. Državna bezbednost!! Stvarno!
Nema sumnje da si stručnjak, inače ne bi dogurao dovde.
Je li tako? - Jeste.
Odakle ti ta ideja da sam gej?
Pokušavao si da me držiš na odstojanju u tvojim imejlovima.
I naveo si Rauna da to natukne. - Kakve koristi imam ja od toga?
Iste kao i od toga što izgledaš kao potpuni idiot u ovoj struci.
Da bi bio zanimljiv ili da bi izazvao sažaljenje.
To si pogodila.
Pretvaram se da ne znam ništa o kompjuterima.
Priznajem, naivno s moje strane.
Ali ja jesam gej. - Uopšte ne izgledaš kao da si gej.
Neki od nas ne izgledaju tako. Ne pokušavam da te pridobijem.
Izvini zbog toga.
Furundžija sam od rođenja.
To nije stvar izbora.
Više volim da zguzim nego da ga šiljim.
Jasno mi je zašto su te uvek privlačili muškarci.
Još uvek nisi sreo pravu ženu.
Na neutralnom terenu, što pre!
Rastrzan sam, bauljam u mraku. Bez ikakve kontrole.
Bilo bi mi lakše kada bih znao šta sam več rekao ili napisao.
Peder sam! Mogao si to da mi kažeš.
Do đavola, Raune! - U pravu si.
Ali samo Lisa misli da si gej.
Rekao si im različite stvari?
Shvatam šta kažeš...
Rekao si im različite stvari? - Shvatam šta je problem.
Jesi li ti potpuni idiot?
To je popravljalo atmosferu na poslu.
Učinio sam ga bližim njima. I bio je blizak.
A tek ta kompjuterska žvaka! Ne razumem ništa. - Ni ja.
Odlično ti ide. - Misliš?
Samo izdrži još nekoliko dana.
Poslušaj me, Kristofere. Ne shvataj to previše ozbiljno.
Sve ono o kontroli i njihovom potčinjavanju je dobra ideja...
ali je lakše bataliti to.
Ostavi publiku da odradi svoje.
Onda se nećeš osečati tako napeto.
Samo reci "da". Šta god da traže, reci: "Da".
Možda nije umetnost, ali deluje.
Da kažem "da"! Ali to je komad-improvizacija!
Kao kada nekom magarcu padne na pamet da obuče haljinu,
a mi treba da mu tapšemo. Gambini nije verovao u to.
Po njemu, improvizacija je bila ulagivanje salonskoj drami.
Gambini je prvi prokljuvio lbzena. Ibzen je bio moron!
Previše uštogljen da bi se uhvatio u koštac sa katastrofom.
Onda bi 'ladno mogli i sapunicu da igramo.
Sa tipičnim sentimentalnostima i jebenim klišeima.
"Nije zbogom, već do viđenja!" I slične gluposti. Koještarije.
To su gluposti. Gluposti. - Naravno.
Smiri se.
Izvini. Ti ipak znaš bolje. Lik i ideja su tvoji.
Ideja je svetinja. Ma i da je Hitlerova.
Ako želiš improvizaciju i teatar-radionicu, dobićeš to.
Radiču to, dok se sam ne pokaješ.
Ali ne sa Jokumsenom. Njegova je žalba legitimna već šest godina.
Šest godina? Zašto se nije ranije žalio? - Jeste.
Ali šef nad šefovima nije bio tu.
Shvatam. - Znaš šta ćemo sa kompjuterskim žargonom?
Kada kažu "autsorsing" misle na "uzimanje od drugih".
Prosto ko pasulj.
Problemi sa učinakom cLib modula su opsežniji nego što se činilo.
U celom sistemu ima puno uskih grla.
Moramo staviti veći naglasak na proveru od strane klijenata.
Autsorsing zvuči primamljivo, ali kako cLib modul...
Izvini...
"Uzimanje od drugih".
Rekao si "autsorsing", a mislio si na "uzimanje od drugih".
Naravno. Hvala, Svene.
Šta kaže šef nad šefovima? Lmaju li Nale i Mete zeleno svetlo?
Misliš: Da ili ne? - Kladim se da mogu da pogodim odgovor.
Lako je. "Smanjite troškove za trećinu i onda može."
Da li je Nale pogodio? - Jeste.
Šef nad šefovima je rekao svoje.
Morao si da spustiš Naletu?
Da mu udariš packu pred svima? Pravo si đubre.
Da.
Hopala... I veliki zagrljaj.
Dirljivo? Kao bebica. Ne, čekaj, bebe su povezane sa rađanjem,
a to znači povaliti pripadnika suprotnog pola.
Ako želiš nešto da pitaš ili zatražiš,
odgovor bi mogao biti "da".
Želiš li da nesto kažem? Lli da neko drugi nešto kaže?
Oni bi mogli reći "da"...
Ili da, da, da.
Dosta je bilo, Svene. Čuješ li me? - Da.
Bolje bi ti bilo! Sve to gej baljezganje.
Znam kada me neki muškarac želi. - Da.
Voliš da čikaš? - Da.
Oni imejlovi: "Budi fina prema Raunu. Pobrini se za Rauna."
To si radio da bi me napalio. - Da.
Dobro, sad ta gej farsa... Imamo mi važnija posla.
Dobro. - Da.
Dogod ti imaš kontrolu, je li tako? - Da.
Mora biti ovde i odmah? Što pre to bolje? - Da.
Muška šovinistička svinjo. - Da.
Neće biti nikakvog drndanja dok ti ne popušim kako treba.
A sada preko stola. Tako to biva.
Da. - Je li tako?
Najviše voliš kada se ja ništa ne pitam.
Nemoj da te to zbuni, ali ja imam dve rupe.
Da. - Dobro.
Zato te zovu šef nad šefovima.
Kakvo si ti đubre. - Da.
Da. - Da, da, da.
Umeš li nešto drugo da kažeš?
Jesi li čula za Gambinija? - Koga?
Lzgledaš umorno.
Rekla sam Jokumsenu da ne možeš da ga primiš danas.
I da dođe sledeće nedelje. Nadam se da je to u redu.
Sasvim, jer neču biti ovde. - Ponovo odlaziš?
Uzgred... hvala za razglednice iz svih krajeva sveta.
Mnogo su mi značile.
I odgovorila sam na svaku od njih.
Osim na jednu.
Da.
Da, tako je.
Bila je jedna na koju nisi odgovorila.
Zašto nisi?
Hoćeš da pričamo o tome sada? - Sada sam ovde.
Tačno.
Uvek zbijaš šale.
Ponekad me to zbunjuje. Ne znam da li se šališ ili ne.
Zašto bi pomislila da je to šala?
Teško da je moglo biti nešto drugo.
Da nije bila šala, šta bi ti rekla?
Mislim da znaš.
Ne znam. Zato i pitam.
Da nije bila šala? - Da.
Rekla bih "Da".
Lako je to blesavo, pošto se jedva znamo.
Ne izgledaš oduševljeno što sam rekla "da".
Izvini. Baš sam glupa.
Kakav blam.
Zato i nisam odgovorila.
Naravno da je bila šala.
Da, i baš je smešna.
Kakva sam ja glupača, mislila sam da me stvarno pitaš.
Izvini. Skroz sam pocrvenela.
Mislim da...
...je super to što bi ti pristala.
Ne bi svako, poštujem te zbog toga.
Bože... super... Možemo li da zaboravimo na ovo?
Žao mi je što sam bio dvosmislen i doveo te u nedoumicu.
To ne liči na mene. Moj lik nije takav.
Ponekad nešto pitamo u šali samo da bismo znali kakav je odgovor,
u slučaju da to nekad zaista poželimo da pitamo.
Ne mogu da se otmem utisku da su posredi prava osećanja.
Daj!
Stvarno misliš da bih radio tako nešto?
Da bih zbog straha napipavao odgovor?
Liči li ti to na šefa nad šefovima?
Čovek je čovek, reč je reč, a šef je, bogami, šef.
Nisam izgradio imperiju prdeči svašta unaokolo.
Haidi A.! Jasno se sećam tog imejla.
I ako me pitaš da li sam to ozbiljno mislio, odgovor je da.
Pitanje još važi.
Nego kako! - Oh! - Nego kako, nego "Oh"!
Tako sam srećna. - Ako si ti srečna, i ja sam.
To nije bilo samo zato da ne bih dala otkaz?
Naravno da ne. Kakve veze to ima s tim?
Tada nisam dala otkaz. Ostala sam sa tobom.
Jesi. - Najviše zbog tog imejla.
Da, znaš šta, vreme je za odmor od posla, čak i za šefa.
Super što smo sredili tu sitnicu na obostrano zadovoljstvo.
Izgleda da te još nešto muči?
Biče sve u redu. - Samo sam srečna što si to stvarno mislio.
Naročito zato što me slabo poznaješ.
Zar ništa ne želiš da me pitaš?
Naravno da želim, Hajdi A.
Za šta je A. Skračenica? Lako to i nije važno.
Naravno da nije, pošto če sada biti Hajdi E.
Hajdi Ekersberg.
Dobro, dobro...
Oh, ne! Baš kad je sve krenulo ko podmazano. Čemu ovaj prekid?
Čemu ovo primitivno, nepotrebno zumiranje?
Lzjavljujem: Nema komedije bez prekida.
Mora se malo začiniti, ma koliko to nerado činili.
A ko voli da bude začin u svakoj čorbi?
Da prekida igru? U pravu ste. Lično ja.
Ovde osećam obavezu da uvedem novi lik.
Šef se prilično napalio.
Sigurno još uvek ima ostataka
homoseksualnosti u njegovom visuljku.
Šef će ti se odmah pridružiti.
Koliko uverljivo ovo zvuči, dušo?
Nije loše, "dušo".
Kiser! Ti ne radiš sa kompjuterima. - Ne radiš ni ti.
Ne sečam se da si ikada izgledao ovako srečan.
Ali ionako smo bili u braku tek 5 godina... ili beše 50?
Jesi li ikada bio srečan? Jesi, kadgod si balavio o Gambiniju.
Ovakva prevara je nečuvena.
Prevara od sedam milja. Sa Gambinijem, katastrofa je tu.
Jednočinka, tri sata duga! "Monolog o čiščenju odžaka!"
Lma previše božićnih pesama za moj ukus.
Nije čudo što si me izluđivao. - I ti si mene.
A zašto? - Zbog kikirikija.
Jela si ih sa ljuskom. To rade samo u crtaćima.
Izluđivalo me je! Kladim se da si ovde jer ti nešto treba.
Došla si da se pomirimo? - Ne želim da se pomirimo.
Znači hoćeš nešto drugo, onda. Tako si prokleto efikasna.
Sigurno si diplomirala čim si upisala studije. I napredovala.
Ja sam advokat Finura Sigurdsona.
Opa! Kapitalizam!
Zar se nisi školovala da bi se borila protiv njih?
Mislim da jesam.
Finur me je pomenuo, ali si ti izgleda zaboravio.
Život je kao Dogma film. Tekst je važan iako se ne čuje dobro.
Ovde sam da procenim verovatnoču da če direktor biti sutra tu,
na pregovorima o prodaji sa mojim klijentom.
Za sada nisam sigurna u ishod. Sve što znam je da ti nisi on.
Zašto ne bih mogao biti? Zašto ne bih mogao biti glavni šef?
Kao odžačar iz grada bez odžaka.
Ali koji uvek ima čađ na čelu. - Možda si pogrešila.
Možda ja mogu mnogo više nego što si ti mislila da mogu.
Da.
Ali ne možeš, je li tako? - Ne mogu.
Ne po merilima kojima vas uče na studijama prava.
Nas su učili daleko opipljivijim stvarima.
Da li je ovo zaista direktor ili nije?
Dobro, ja sam zamena.
Ne smem ništa da pričam. U ugovoru je klauzula o tajnosti.
Potpisao si ugovor sa Raunom sa klauzulom o tajnosti? - Da.
Do đavola, Kristofere!
Onda te stvarno ima u šaci. Stručnjak je za ugovore.
Hoćeš li me odati?
Da sam htela, uradila bih to pre 10 god, kada si počeo da glumiš.
Vidim da ti se uloga dopada. - Leži mi.
Izgleda tako. A uloge koje ti odgovaraju ne padaju sa neba.
I protivi se tvojim uverenjima da temeljno proveravaš stvari.
Sve što želiš je pažnja. - Pazim na te kompjuterske štrebere.
Tako da pravi vlasnik može da radi na miru.
Postoji pravni izraz: "neopisivo glup", i jesi, ako mu veruješ.
Raun je u redu. Odlično se slažemo.
Stalo mu je do zaposlenih, samo nema čvrstinu da bude šef.
Jeste slabič, ali nije zlonameran.
Jeste ako koristi sistem da bi izrabljivao zaposlene.
Svu krivicu svaljuje na tog šefa, dok je on duša od čoveka.
Šta se tebe to tiče? - Ne tiče me se.
Samo si mi nekada delovao kao pristojan čovek.
Nisi ti toliko loš kao što bi voleo da jesi, Kristofere.
Izgleda kao da si razmatrao moralni aspekt ove situacije.
Sve što Raun radi je u korist kompanije,
znači i u korist zaposlenih. Ovo je za njihovo dobro.
Možda. I pošto je Raun toliko plemenit, kao što ti misliš,
sigurno je rekao zaposlenima da se njihova voljena kompanija
sutra prodaje.
Raun prodaje kompaniju? - Da. Prosto je tako.
Ne, nisi. Nisi manipulisao sa mnom.
Bio si pravi džentlmen.
Čak i kada sam skoro otišla da radim za največeg konkurenta.
Možda si Rauna nagazio nekoliko puta.
Izgledao je tužno nakon jednog razgovora telefonom s tobom.
Onda...
Moram da skoknem dole...
da kopiram nešto.
Da li je neko drugi mislio da manipulišem njime?
Ja nisam, ali Gorm jeste.
To je bio ozbiljan udarac.
Stvarno ga je povredilo što si odbacio Bruker platformu.
Dve godine je radio na drugoj platformi.
Kako uopšte možeš da odlučuješ išta u vezi sa Brukerom? Naš je.
Ja nisam, ali Nale jeste. Preterao si.
Rekao si mu da se nikada ne priprema.
Onda su svi navalili na njega. Znao si da će pući.
Mogu li da te pitam nešto na engleskom?
Na danskom... - Bolje na engleskom? - Ne, na danskom.
Ukinuo si mu časove danskog da ne bi ogovarao po hodnicima.
Zar ne bi mogao da ogovara na engleskom? - Može, ali neče.
A mene... Nisi, osim što si mi tražio da ugađam Raunu.
Ali ti nisi imao koristi od toga.
Šta je sa Raunom? - Našim plišanim medom?
Čovek ne može da ga ne voli. Mada je ponekad baš jadan.
Možda ne bi trebalo da pominjem, ali finansijski loše stoji.
Otkud ti to? - Rekao nam je.
Još na početku. Bilo nam je žao, svako mu je pozajmio po 25000.
Lako mu to nije pomoglo.
Kako nije? - Još nam nije vratio pare.
Tu je i sirota Mete. - Da.
Znaš šta se desilo kada si otpustio njenog muža?
Ne, ne znam. - Obesio se.
Kablom od štampača. Nije mogao da podnese da bude van svega.
Preklinjao te je da se vrati. Raun nam je ispričao.
Ali nije bilo radnog mesta za njega.
Ne, takav je život.
A sada je "sirota Mete". - Gde je ona?
Verovatno u kopirnici.
Elizabeta, je li štampač uključen? - Da.
Eto.
Čiste izmišljotine. Uvek ima nekih glasina.
Valjda imam neke zasluge, ipak sam ja započeo posao.
Nisu oni uložili 150.000.
Upravo su to i uradili.
Svi su ti pozjamili novac, a ti si time osnovao kompaniju.
Znam da deluje nepošteno. - Još kako!
Ja sam direktor, a ti glumac. Liči li to na tvoj lik?
Bojim se da liči.
Ako sam stvarno toliki seronja,
onda im je bolje ako se proda, tako če se rešiti mene.
Treba da potpišemo punomočje.
Naveo sam minimalnu sumu za koju možeš da prodaš firmu.
Kristofer ne bi smeo da prevari Svena i proda za neki sitniš.
Zar ne ide meni jedan primerak? - Kako hoćeš.
Nisam ništa bolji ni lošiji od drugih.
Nisam baš siguran. - Osečam se neshvačenim.
Samo dajem i dajem. A da li neko meni daje nešto?
Retko kad, retko kad.
254 miliona. Nije baš sitniš.
I Strindberga niko nije razumeo.
Ljudi su uvek govorkali.
Pričali su da je gurnuo svoju ženu niz stepenice.
A nije to učinio? - Naravno da jeste.
Ali ne znači da je zbog toga išta lošiji pisac.
Tu je i broj računa. Baš praktično.
Naši nordijski prijatelji ne moraju da vuku novac okolo.
To nije broj računa. To je cena.
To je i više nego dovoljno.
To je procenjena vrednost naše kompanije, gospodine.
Hoćemo li da potpisujemo?
Tu...
Skrenula bih vam pažnju
na nekoliko mesta gde sam napravila male izmene.
Klauzula o otpuštanju radnika.
U redu je. Imam puno poverenje u vas.
Zaposleni ostaju, je li tako?
Nismo se tako dogovorili.
Ne treba nam gomila jebenih Danaca na grbači.
G. Raun je jedini zaposleni koji ostaje.
Takođe sam izbrisala i nekoliko zareza,
u delu o kupovini Brukera 5 od vlasnika patenta, g. Rauna.
Šta dobijaju ostali vlasnici patenta?
Ništa.
G. Raun je jedini nosioc prava.
Šestoro najstarijih misle da su i oni vlasnici patenta.
Možda emotivno.
Ali ne i zakonski.
Oni su radili na programu, ali to je bio deo njihovog posla.
Izvinite me na trenutak.
Malo svežeg vazduha će prijati.
Sve je to vrlo dirljivo, ali ti ne možeš ništa tu da promeniš.
Ako ne prodam Finuru, naći ču drugog kupca.
A ti ne možeš da me zezneš i prodaš za manje para. Daj.
G. Direktore. - Dobro. Hočemo li da potpišemo?
Bilo je krajnje vreme.
Prilično je tužno oprostiti se od svega ovoga.
Ali kako g. Raun zna, ja sam najpre poslovan čovek.
Pređimo onda na posao.
Stvarno mi je ovo mesto priraslo za srce.
Ovo je bila moja scena godinama.
Lepo rečeno, ali to je istorija. Sada treba da potpišemo ugovor.
Hvala, Raune. Uvek si tako predusretljiv.
Koliko mogu. Potpiši ovde.
Pomeriću prst tako da možeš da potpišeš.
Slažete li se, g. Finure? G. Raun je veoma predusretljiv.
Nisam toliko sentimentalan kao vi, Danci.
Onda ostaje samo da se potpiše.
Imam primedbu za advokata koji je sastavio ovaj ugovor.
Broj stranice se ne stavlja u sred teksta.
Ne znam kako vi to radite na Islandu...
To nije broj stranice. To je kupovna cena.
U mom primerku stoji smešna suma od 254 miliona.
Tako smo se dogovorili, do đavola.
Ne mogu za toliko da prodam svoje životno delo. Shvatite me.
Koliko generalni direktor traži za svoju kompaniju?
Nešto više od ovog. - Koliko više?
50 centi.
To je simbolična suma.
Kao poslovan čovek volim osečaj da sam profitirao.
Govorimo o slobodnoj volji, ali se pokoravamo mehanizmu u nama.
Mehanizmu koji želi zlato.
Tik-tak, tik-tak...
Ponekad je i mrvica dovoljna da utoli glad.
Moračemo da prekucamo ugovor.
Možemo ručno da ispravimo.
Znam da je to poslovni argument.
Ali, ako mogu da dobijem 50 centi više,
onda mogu da dobijem i 50 miliona više.
G. Finur?
Finur!
Tu je!
"Grad bez odžaka". Bio je tu sve vreme.
Sve se pojavljuje, zajedno, u jednom trenutku,
da bi bilo rastureno na deliće u Gambinijevskoj eksploziji.
Na žalost, ovu komediju nije napisao često pominjani Gambini.
Njegov bi prezir izmenio ovaj žanr do neprepoznavanja.
Ne, ja poštujem pravila žanra.
Lepo je videti dvoje ljudi koji ništa ne traže jedan od drugog,
ali znamo da ima ljudi koji zahtevaju neke stvari od drugih.
I ti zahtevi moraju biti ispunjeni pre završetka filma,
da bi, čiste savesti, mogli da zaboravimo sve što smo videli.
Zašto, jebote, nisi potpisao?!
Razumem šta me pitaš.
Stvarno? To je puno novca.
Izluđuješ me!
Muka mi je od tvojih promena raspoloženja. - Ti ih podstičeš.
Samo si zaboravio da to pomeneš. Sve češ im ukrasti.
Bruker 5, šta god to bilo. Ti mene izluđuješ.
Ti si advokat kompanije i njihov prijatelj.
Trebalo je da im kažeš da moraju imati ugovore.
Čak i ne sumnjaju da če izgubiti posao.
To je malo grubo. - Jok i nije.
Daj da završimo ovaj posao.
To je i bila zamisao, ali sam spreman na dogovor.
Priznaj im! Reci im da češ ih otpustiti.
Obećavam. - Ne verujem ti.
Sve vreme me lažeš.
Potpiši obečanje da češ priznati da nameravaš da ih otpustiš.
Uradiću ono što je do mene.
Ne sviđa mi se što moram da potpišem nešto.
Ideja je svetinja. Sam si to rekao. Čak i da je Hitlerova.
Tada nisam znao da ju je Hitler zaista i napisao.
Ako zaista želiš da im priznaš, onda potpiši.
Tu je i maksimalna cena, da ne bi više ništa izvodio.
Tiše malo, tamo dole!
Današnji dan je veoma težak.
Rešio sam da vam nešto saopštim.
Trebalo je da to odavno učinim.
Ne mogu...
Ne moraš ništa da kažeš. - Pusti ga da nastavi.
Moram.
Ko je ljubavi pun?
Raun.
S kim spavamo mirnim snom?
S Raunom.
Ko je lep kao paun?
Raun, Raun, Raun.
Divni ste. Sada mi je samo teže.
Ako je zaista toliko važno, najbolje je što pre završiti.
Naljutićete se. - Još više ako ne kažeš.
Nešto sam planirao.
Šta si planirao?
Da otpustim svo šestoro. - Molim?
Da vas otpustim bez ikakve naknade za Buker 5.
Baš si isplanirao.
Do đavola, Raun.
- Do đavola.
Do đavola, Raun.
Sranje.
Mogu li da pitam nešto pre nego što svi skočimo na Rauna?
Zašto si to planirao? Zašto hočeš da nas otpustiš?
Zašto hočeš da nas izradiš za Brukera 5? - Zato što...
Da...?
Zato što...
Šef nad šefovima je tako rekao.
Trebalo je da pogodim.
A nije imao smelosti ni da nam sam kaže.
Jesen je sparna. - Gorm...
Jesen je sparna. - Prestani.
Jesen je jebeno sparna!
Gorme! Stani!
Lpak nisam imao hrabrosti. Oni pamte kao...
Kao... kao...
Slonovi?
Da. Noću ležim budan. Vidim njihove oči ispred sebe.
Oproštaj, kažeš! Nikada mi neće oprostiti.
Sirota Mete je najgori slučaj.
Šta god da kažem nikada joj nije dovoljno dobro.
Kakav sam ja slabić!
Ne mogu ti oprostiti ako im ne priznaš. Potpisali smo ugovor.
"Obavezujem se da im priznam".
Ko je potpisao ovo? - Priznao sam im šta nameravam.
I rekao im da sam te ja naterao! To nije priznanje.
Nisam to hteo. - Što onda nisi tako napisao u Ugovoru?
Na tvoju nesreću, pravo je jedna egzaktna nauka.
I zato zahtevam
da poštuješ ugovore koje si potpisao i prodaš.
Zakazao sam poslednji sastanak sa Finurom.
Ne verujem da ćeš želeti da se pojaviš na poslu.
Zato sam im rekao da češ biti u Americi,
a da se vraćaš na dan potpisivanja.
Zdravo. Ja sam. Moramo da se vidimo. Na neutralnom terenu.
Zakonski mu ne možeš ništa. Drži te u šaci. Moraš da prodaš.
To me baca u očaj. - Da.
Ali je umalo priznao, zar ne?
Uvek si imao dara da smišljeno jebeš u glavu.
U pravu si.
Ali još bolje umem da intuitivno iritiram.
Čega se najviše plaši?
Da ga ne vole. Oko toga se sve vrti.
Ako ga ne gledaju kao velikog plišanog medu, gubi se.
Onda budi i ti plišani meda. Preuzmi mu mesto.
Radi isto što i Raun. Samo bolje.
Dobro jutro.
Zdravo.
Ima li neko mestašce za mene?
Raun? Dođi sedi sa nama.
Što nas je više, to bolje.
Mislili smo da si u Americi.
Trebalo je da budem tamo. Ali uvek mogu da odem tamo.
A sa mojim dragim prijateljima...
biču zajedno još samo dva dana.
Je li tako, Raun? - Da.
Još dva dana u zagrljaju porodice.
Jesen je meteorološka tajna.
Kada več govorimo o tajnama, priznao bih nešto.
Svi smo bili uznemireni prošli put.
Ali mislim da ćete me shvatiti ako objasnim zašto sam došao.
Ti si đubre. - Sasvim je moguće.
Ali možda ne baš onakvo kako mislite.
Krio sam nešto od vas.
I sada je sve mnogo bolje. Baš ti hvala, opraštamo ti.
Nisam radio sam. Sarađivao sam sa nekim.
Ta osoba zaslužuje da izađe na svetlo dana.
To je neko iznad mene. Moj pretpostavljeni, moj šef.
Ovo postaje vrlo složeno. - A ko bi to mogao biti?
To je...
Šef iznad šefa nad šefovima.
Sada stvarno postaje složeno.
Može neko kaže šta kazao?
Ne.
A gde je taj šef iznad šefa nad šefovima?
U Americi. Tu nema iznenađenja.
Znači ti nisi pravi šef koji donosi odluke?
Ne, žao mi je što ču razočarati Jokumsena.
Sav njegov bes i zamerke, kao i vaše,
moraju biti usmerene na drugo mesto.
Baš mi je drago što to čujem.
Ti si u redu, Sven. Odmah sam to video.
Mi, gedže, se razumemo u te stvari.
Kao šefov predstavnik,
moram da se izvinem zbog onoga sa Bruker platformom.
Bili ste u pravu sve vreme.
Ne možeš da ga ne voliš, zar ne?
I da podignemo raspoloženje...
Idemo na izlet u Kulen i to sutra.
Odlično! - Provedimo bar jedan uzbudljiv dan zajedno.
Hajde da se svi zagrlimo. Hajde, Raune!
Hajde, Mete! - Napred, sirota Mete...!
Šta hoćeš da postigneš?
Ništa. Samo se zabavljamo.
Evo ovde!
Ovde se Palnatoke hvalio Haraldu Blututu kako je dobar skijaš.
"Ako si zaista tako dobar, spusti se niz Kulen odavde."
I jeste, baš ovde. - Šta je onda bilo?
Nisam dalje čitao. - Ljudski je grešiti. Napreduješ.
A sada će "Palnatoke" pokazati
njegov jedinstveni stil slaloma!
Jao! - Šta ti je sa rukom?
To je moj zglob. Nekako je...
...razglavljen (gej), ponovo. Na žalost, stara povreda.
Sredičemo mi to.
Ko je čovek na sve rešen?
Sven
Novi prijatelj pronađen?
Sven
Dijamant nebrušen!
Sven, Sven, Sven.
Dajte još tog konjaka!
Ne mogu više ovo da podnesem. Kakva gomila parazita!
Reči ću šefu nad svim šefovima.
Kako samo trošite njegove pare. Muka mi je od vas!
Našao si mu slabu tačku.
On je, blago rečeno, banalan i prosečan.
Treba ti banalno pozorište. Nisi gađao dovoljno nisko.
Realizam dnevne sobe, sentimentalnost...
I kliše. Kliše, kliše.
Dolaziš?
Vreme je. Dođite.
Zašto ste ovde? - Jer šef reko...
Jer je tako rekao šef nad šefovima. - Da.
Završićemo ovo za pet minuta.
Ovoga puta smo se dogovorili? - Da.
I o ceni i o uslovima? - Da.
Onda da potpišemo. - Da.
Pošto je već sve dogovoreno, dopustite de pošaljem poruku...
Hej, ovi datumi su pogrešni. Kakva neprijatnost!
Ispraviču to. Izvinite.
...poruku.
Na proslavi godišnjice braka strine Titi i strica Karla,
sakupljan je prilog u staroj čarapi.
A, mi smo ovde skupljali svakog dana čitavih deset godina.
Baš ovde.
Došao je dan kada je, za strinu Titi i strica Karla,
isto kao i za nas, zabava bila završena.
Probudili smo se jednog jutra i pružili ruke...
ali nije bilo ničega do vazduha.
I ti,
i ja,
i nas dvoje,
to troje ljudi su samo likovi iz priče.
Ti, koji si nekada bio život moj,
i ja, koji sam nekada bio život tvoj,
nikada se više nečemo držati za ruke.
Kome je upučena ova poruka?
Onome ko se uvek najviše grize za svaku svoju grešku,
ali je prvi spreman da nam oprosti naše greške.
Ko je to? - Raun...
Glasnije! - Raun.
Nosiš nas u svom srcu, Raun.
Okupio si nas zajedno. Velikodušno nam pružao ljubav.
A sada odlaziš...
kao kapljice što pršte niz slapove.
Ideš ka značajnijim delima. Ali jedno ti obečavamo.
Gde god bio, blizu ili daleko,
tvoj dom če uvek biti
u našim srcima, u ovoj zelenoj i prijateljskoj zemlji.
Uvek. Uvek si bio tu da nas podržiš.
Ali ko je, do đavola, davao tebi podršku?
I znaj, kao što lastavice cvrkuču pod strehom,
ovo nije zbogom, već do viđenja!
Hvala na govoru. Dabogda ne progovorio više.
Hvala na sentimentalnosti, od koje mi se povraća,
i koju ni jedno živo biče ne može ozbiljno shvatiti.
Želite li nešto da kažete, g. Raune?
Postoji li nešto što smo zanemarili?
Recite nam, g. Raune.
Ja sam šef nad šefovima.
Ja sam vlasnik kompanije.
Ja donosim odluke.
Gorm je u pravu.
U pravu je. Jesen je sparna.
Stvarno sparna.
To je sparina koja guši.
Žao mi je.
Hvala ti, Raune.
Je li ti stvarno bilo toliko teško da to kažeš?
Oduvek sam znala da si ti šef nad šefovima.
Čovek mora biti mnogo glup da to ne vidi.
Opraštam ti, Raune.
Hajde.
Na noge... Hopala!
Skroz gore.
Šta ćemo sa potpisivanjem?
Prodajete ili ne?
Postoji jedan problem.
Kristofer ne može da proda ono što nije njegovo.
Ne, g. Sigurdsone, ništa se ne prodaje.
Kompanija je sada ujedinjenija nego ikad pre.
Naročito nakon što ispravim neke greške iz prošlosti.
Moram da se pozabavim problemom uzimanja od drugih.
Autsorsing!
Autsorsing. Rekao si "uzimanje od drugih", a treba autsorsing.
Ovo što sada radite najviše me ljuti.
Zaboravljate na glumca.
U pravu si, izvini.
Kristofer je zaslužan što sam priznao.
Sve je to zahvaljujući tebi. - Sve je to u redu.
Ali ne funkcioniše to tako.
Ne možeš tek tako da sa puta u pakao skreneš u srečan kraj.
Postoje neke formalnosti kojih se moramo držati.
U pravu si!
Poništičemo odmah ove proklete ugovore.
Sada se samo odrekni punomočja za prodaju kompanije.
Ne. - Molim?
Ne. Ne, ne, ne.
Postoje obaveze koje se ne mogu poništiti potezom pera.
Više nismo zainteresovani da sklopimo ovaj posao,
pošto je očigledno da čovek sa perom nije zakonski vlasnik.
Pošto je moj klijent čitao sage, on zna
da onaj ko sa lakejima posluje, džabe posluje.
Naš klijent se setio da su našli nove rukopise
koji su uticali na nastanak savremenijeg tumačenje teksta.
Do pravilnijeg tumačenje:
"Onaj ko posluje sa čovekom bez punomočja, džabe posluje."
Kako naš klijent vidi stvari, onaj sa olovkom u ruci
ima punomoćje, i to je njemu dovoljno.
Šta je, Kristofere? Sve je ispalo kako si želeo.
Da, manje-više.
Nećeš valjda da potpišeš! - Ne zavisi od mene. Ja sam glumac.
Da li ču potpisati zavisi od lika kojeg igram.
Moram njega da pitam.
Ali tvoj lik je i kriv za sve ovo.
Sigurno je to samo formalnost.
Ali mi je potreban prostor da konsultujem moj lik.
Ipak je on šef nad šefovima.
Šta se dešava?
Kontrira. On je glumac.
Ne može da podnese što je sva pažnja okrenuta ka Raunu.
Sada samo izvodi, pošto svi več gledaju u njega.
Valjda...
Ne! Samo trenutak.
Ne mogu da ostvarim kontakt.
Čini mi se kao da mi šef nad šefovima govori nešto.
Ali možda je upravo suprotno.
Tišina u zadnjim redovima!
Tekstu se mora udahnuti život.
Kakve su moralne vrednosti mog lika?
Fascinantno.
Biču potpuno iskren...
Nemam pojma.
Simpatija i antipatija se bore jedna s drugom.
Usredsrediču se ponovo.
Najzad.
Bilo je tesno, ali je simpatija, za dlaku,
uspela da prevlada u korist Rauna i ostalih zaposlenih.
Vi usrani, usrani, prevrtljivi Danci.
I vaše nesuvislo baljezganje. Mučili ste nas 400 godina.
Hoće li idiot da potpiše ili ne?
Gnušam se Danaca.
Šta je to poslednje rekao?
Rekao je da je sve toliko apsurdno da liči na...
Gambinija.
Gambinija?
Antonija Stavra Gambinija?
"Ptica rugalica". Jednočinka, 1969.
Po nekim izvorima, kraj 1968.
Sranje.
Ne vredi gledati. To je Gambini.
Monolog čistača odžaka.
Tako smo stigli, baš kad smo bili spremni da odustanemo,
do kraja naše komedije.
Kao i vi, rado bih išao kući, ali pre toga bih se izvinio.
Onima koji su očekivali više i onima koji su očekivali manje.
Oni koji su dobili ono što su očekivali... dobili su zasluženo.
Prevod sa engleskog: Suzana Todorović
Distribucija: FIRST PRODUCTION